Översatt av: SSG - SweSUB Group © - Poko
www.SweSUB.nu Det trevligare forumet
Text hämtad från: www.UNDERTEXTER.se
TAXI 4
- Okej, får vi åka nu? - En misstänkt har upptäckts i hotellet.
Oroa er inte, herr Martinez, er gäst är säker. Mitt bästa folk gör tillslaget.
- Gibert anropar Alan. - Ni har kommit till polisen, vänta...
Jag har lokaliserat den misstänkta. Avstånd... cirka 15 meter.
- Anslut dig till mig. - Jag är på väg, chefen.
Koncentrera dig, Alan. Ser du den misstänkta, kl. 11?
Nej, "kl. 11", en marinterm i Marseille. Jag slår vad om att du inte sett havet.
- Jo, när jag gjorde ronden i hamnen. - Bra.
Kl. 12 är rakt fram, kl. 11 är den här vägen.
- Rakt fram och till vänster. - Aha, jag förstår.
Är den här rätt? Ser mera ut som en hotellstäderska.
Naturligtvis. Tror du att en terrorist går omkring bärande på ett dynamitbälte?
- Nej. - Precis. De förklär sig.
Jag frågar dig, vad är bättre förklädnad än en städerska med en kärra?
Jo. Speciellt i ett hotell.
Hör du sången hon nynnar på för att förstärka självförtroendet?
- Jo... Är det spanska? - Det är en revolutionssång, lilla Alan.
- På mitt kommando, neutralisera basken. - Uppfattat.
Klockan 12! Då var vi klara! Låt näktergalen sjunga.
Lägg henne i buren. Jag förhör henne senare. Iväg!
- Gibert, hur går det? - Just knipit den spanska terroristen.
Hon hade flera små flaskor med sig. Troligen gift som hon tänkte sprida ut.
Jag ska få det testat.
Ta hand om vår gäst, så att vi inte blir försenade.
Jag tar hand om det, kommendör.
Emilien, kusten är klar. Du kan leverera paketet.
Emilien? Emilien, svara nu med detsamma!
Jag är så gott som vid dörren. Vi måste sluta med det här när jag är på uppdrag.
Du är så stilig när du är på uppdrag. Du liknar Sean Connery, det tänder mig.
Sean Connery... gör inte narr av mig.
- Du njuter av att du är starkare. - Okej, du får binda mig nästa gång.
- Inte så högt. Hotellet är avlyssnat. - Uppfattat, kommissarien.
Jag tar hand om paketet och du söker efter Gibert.
- Jag älskar dig, Gibert. - Och jag dig. Vi ses hemma ikväll.
Herr Cissé, vi måste avsluta intervjun, för ni ska vara på planen om 20 minuter.
Jag är ledsen att störa, men jag är från polisen och...
- Vad heter du? - Emilien.
Nej, det gällde inte det...
Emilien! Nu passar det inte att byta visitkort.
Var är den... Vilket namn. Förbannade utlänningar.
Det står Djibril Cissé, herrn.
Gör inte narr av mig, eller jag kollar dina papper och får dig utvisad.
Titta, Emilien. De liknar inte varandra. Näsan, tänderna.
- Det är han, det försäkrar jag. - Inte så bråttom, vet hur det funkar.
Jag var två år i tullen, såg bedragarna. Till exempel det koreanska bolaget -82.
- Han är inte korean. Kollade pappren. - Hans ögon är lite sneda.
För att han är trött. Vi måste iväg, annars tappar kommendören tålamodet.
Ja. Till bilen!
Jag vet inte vad du har gjort dem, men du är inte populär här.
Oroa er inte, han vet inget om fotboll.
- Hans intresse är fiske. - Vad mumlar du om, Emilien?
Jag sa just att ert intresse är fiske.
Fiske är en riktig sport. Någonsin känt en fisk nappa?
- Nej, mitt jobb är att få bollen i mål. - Tur det, fiske är inget för amatörer.
Till exempel, tänk dig mete på sjön.
Ibland måste man sitta orörlig i åtta timmar stirrande på flötet.
Och till slut... nappar det!
- Vad är det som pågår? - Blev ni skadad?
- Nej, jag mår fint. - Kunde ni inte ha kopplat på sirenen?
Vi hörde att herr Cissé vilade på hotellet så vi ville inte väcka honom.
Han vilar inte, han är bilen för skjuts till stadion.
Ska Djibril Cissé skjutsas? Ska han spela för Marseille?
- Det är Cissé. - Gör något, annars blir vi försenade.
Var inte orolig, jag vet någon som kan ta oss härifrån.
- Har ni taxikuskar inom polisen? - Nej, han tillhör nog närmast flyget.
- Marseille-expressen till er tjänst. - Cissé ska vara på plan om tio minuter.
Herr Djibril, ska ni spela i Marseille?
- Välgörenhetsmatch, jag börjar bli sen. - Bara för den goda saken skull.
- Jag byter om här för att spara tid. - Ni kan ju alltid försöka.
Mamma, du kan aldrig tro vem som ska spela för Marseille.
- Det är fel väg, vi lämnar Marseille. - Tar en omväg för att undvika rusning.
Jag försäkrar, Djibril Cissé, nummer 9, spelar för Olympique de Marseille.
- Det här äkta vara, vi kan höra motorn. - I den här farten hör vi bara suset.
Det här kom just. Olympique de Marseille har fått en exceptionell spelare-
- nämligen, självaste Djibril Cissé.
- En fortåkande taxi når er om en minut. - Uppfattat.
- Det måste vara vår lilla Daniel. - Med hans fart är vi chanslösa.
- Ska vi skicka den nya killen? - Skojar du?
Han är ny, låt honom lära sig. Hej, killen?
- Ja, chefen? - Ställ in radaren på "Extra känslig".
- Okej? - Ja, sir.
- Se upp, här kommer expresståget. - Gå undan från stativet.
Tack, du klarade det fint. Mätningen är effektivare på "Extra känslig".
- Din taxi är verkligen snabb. - Jag tog några delar-
- från Concorde när det blev skrotat. - Sakta ner, annars missar vi infarten.
Fick just bekräftat, Marseille har gjort årets överföring på 60 miljoner euro.
- Alla platser är upptagna. - Grottan! Känner den som min byxficka.
Vet inte varför, men jag blir orolig när du säger det.
Djibril Cissés ankomst till-
- Olympique de Marseille har fått fart på rykten och stora summor har angetts.
För att få veta mera går vi över till vår reporter på stadion.
Jag sänder direkt från Marseille från vänskapsmatchen som spelas-
- för "Förbundet för sjuka barn".
Kanske det är därför som spelarna begärt sjuka belopp-
- sedan det talades om ett kontrakt värt 200 miljoner euro.
Vi bjöd in honom att tala i mikrofonen, men stjärnan har ännu inte dykt upp.
Cissé eller inte, om han inte är här inom en minut, inleder jag matchen.
- Ta till höger här. - Och du kände den som din egen ficka?
När påven var på besök sökte vi i sex dagar efter Gibert som gått vilse här.
Låter ju lovande. Jag känner inte till grottan, men jag litar på min intuition.
Vi börjar.
- 7 minuter 32 sekunder. - Tack för skjutsen.
Tack för tillställningen.
- Vi ser bättre här än på TV:n. - Du står ju mitt på planen.
- Iväg, annars blir det gult kort. - Naturligtvis, herr domare.
Vilken idiot.
- Ruff. - Han går på kryckor.
- Frispark. - Vad har han för problem?
Värm upp och sträck på benen. Jag vill inte ha några skador under spelandet.
- Gillar du tröjan? - Ja, men den är för stor.
Du får be mamma att tvätta den. Den krymper och kommer att passa.
- Märket kommer att lossna. - Jag ber mamma att tvätta runt det.
Hör här, jag vill se dig spela längre än tre minuter, så inget rött kort, okej?
- Okej. - Iväg nu.
Den första regeln är att du aldrig rör vid bollen, okej?
- Passar nån till dig, sparka bort den. - Åt vilket håll?
Iväg med den bara.
- Får jag åka och spela fotboll sedan? - Pappa spelar med dig sedan.
Gå nu, min pojke. Iväg. Inte för snabbt!
Är du säker på det här?
Jag gav honom en varm tröja och C-vitaminer i morse.
Är nog säkert. Du borde anmält honom för hockey för att klä in honom med skydd.
För farligt. Hans mamma ville han skulle börja med karate.
Tur att jag hade klubbledarens akt. Han gick med på att inte anta honom.
Emilien, bättre han vänjer sig vid livets faror.
- Ja, men det kan vänta. - Simning då?
Nej, hans luftrör är för klena. Det är medfött.
- Bröt du inte något när du var liten? - Jo, armen. Tre gånger.
Men det gjorde mig inte smartare eller fick in mig på polisakademin.
Du hade kanske haft det lättare om du brutit benet.
Utmärkt, min son!
- Vad vill du att din son ska bli? - Vad?
- Vill min bli taxikusk och din polis? - Varför inte? Inget fel med det.
Vi hjälper ju varandra. Det är ju bra. Kunde vara värre, kunde vara tvärtom.
- Min en taxichaufför, din en polis. - Tala inte om sådan otur.
Emilien, ja?
- Emilien? - Vad så bråttom?
- Sa Gibert det till dig? Jag är ledig. - Emilien?
- Maxim, mår du bra? - Det är omöjligt.
- Emilien, du borde nog... - Okej, jag kommer.
Gibert kallar till möte. Tar du Maxim? Petra är på ett hemligt uppdrag.
Kan inte nå henne, och mor är i Lourdes.
- I Lourdes? - Hon reser dit varje år sen jag föddes.
- Ett sådant mirakel måste firas. - Ta mina saker till stationen sedan.
Ta dem inte bara till godisbutiken.
Nej då, de ska alla få en brödskiva, en kopp vatten och sedan i säng.
- Jag ska ta hand om honom som min egen. - Det är det jag är rädd för.
Emilien, han hälsar på mig varje onsdag. Han har väl aldrig återvänt med sår?
- Nej. - Så sätt fart, iväg till jobbet.
4.5 minuter utan varningskort.
Jag gjorde ingenting. Domaren delar ut kort till alla lovande spelare.
- Hämta Maxim. Jag kör hem honom. - Kom nu, Maxim, vi ska åka hem.
Ta hand om bollen med detsamma!
- Jag har den, chefen. - Ge mig bollen.
Nu kommer den inte att förarga mig mer. Här har ni, nu kan ni fortsätta spela.
Okej, det här gäller inte dribbling, fotarbete eller annan fotbollsnonsens.
Jag har talat i telefon med Paris. De ska skicka ett specialpaket till oss.
Det är årets största transport.
- Drogba? Thuram? - Nej, jag vet. Makelele? Beckenbauer?
Maradona?
Jag talar inte om tennis, utan om en kriminell.
- Tapie? - Den här är ännu kändare.
Han är "Rikets fiende nr. 1". Det är... Tsz... Zwq... Wtr...
- Qzt... Tqr... Tsz... - Chefen... Det var gårdagens transport.
- Så var är mitt papper? - Står där bak. Ni bad oss spara papper.
Ja, det stämmer. Min frus idé. Hon såg på TV om skogsskövlingen i Amazonas.
Vet ni hur många hektar skog som förstörs varje dag?
- Tre? Sex? - Hur många?
- Om ni visste det skulle ni rysa. - Hur många?
Det är miljontals tändstickor som blir nedhuggna och bränns upp.
Så... När möjligheten ges... Respektera ert papper. Var ekonomiska.
- Chefen, och "Rikets fiende nr. 1"? - Jo... Han är en belgare-
- vars namn gör mig illamående. 53 beväpnade rån.
Medverkat vid 122 mord. Det har inte funnits någon värre sedan Al Capone.
Han ska till Kongo, där han ska prövas i tio fall. Transport via Marseille.
Vi har hand om honom från det han landar, till klockan 05:00 i morgon.
Sedan på planet till Kongo. Han kommer inte ens ha tid att se sig om i staden.
Bevakningen måste vara ultrahög. En polis var kvadratdecimeter.
Jag vill ha så många poliser runt honom att han inte ens kan se havet.
- Har ni förstått? - Ja, chefen!
- När anländer det där monstret? - Bra fråga. Precis klockan 15:00.
- Chefen, den är redan 15:05. - Min är 12:05.
Till bilarna!
Maxim, är det här vad du beställde? Så varför äter du inte?
För att pappa säger att en sådan kaka bara kletar ner dig.
Då ska du visa din pappa att så inte är fallet och inte kleta ner dig.
Jäklar, din pappa. Leo, göm dig under bordet.
Flytta på er. Polisen.
Punktering. Hon kan inte vara ensam i den här hettan.
- Han har rätt. Hon torkar ut. - Jag är certifierad livräddare.
- Jag var florist innan jag blev polis. - Ingen rör sig!
- Att ha inte skäms. Borde vara inburad. - Hur lång tid tar det att byta däck?
- Det får inte ta tre timmar. - Här omkring tar vi tid på oss.
- Tack så mycket. - Äntligen. Sätt fart.
Är kakan god i alla fall?
- Herr general. - Gibert, förklara dig.
Förlåta oss. Vi genade via hamnen men råkade på en punktering.
- Tar det en timme att byta däck? - Nu för tiden tar det polisen en vecka.
Träningen, de lär sig skjuta på en dag, men vi byter däck oftare än vi skjuter.
Har ni samma problem inom armén?
- Nej, vi har caterpillars. - Caterpillars. Mycket bra.
De tar sig fram överallt.
Det var kul. Påminner om min semester i Afrika.
De hade likadana burar och vi sov i dem för att skydda oss mot vilddjuren.
Rymmer det här, lemlästar det alla i staden innan du hinner byta ett däck.
Var inte orolig, herr general. Vi är vana vid sådana i Marseille.
Ena dagen klinkar de fram på ett ben, andra är de friska och spelar fotboll.
Lasta in honom.
- Klart. - Gibert, din karriär beror på paketet.
Var inte orolig. Åtgärder är vidtagna. Låt oss synkronisera klockorna.
- 04:20. - 12:05. Vi hörs varannan timme. Framåt!
Hallå, det här är Gibert. Ah, herr general. Redan?
Ja, redan. Du var borta 30 sekunder, och du har redan gjort en blunder.
- Hur så? - Titta i spegeln.
Ah, en prislapp. Naturligtvis. Nu ser jag bättre.
- Tack, herr general. - Gibert, jag menade backspegeln.
Se nu till höger.
Herre jösses! Stanna bilarna!
- Är du säker på att det är här? - Okej, så här ska vi göra.
Ni stannar i bilen.
Om... och jag betonar "om". Om jag inte är här om 30 minuter, kom efter mig.
Okej, fint.
Vad?
Ring mig innan du släpper ut honom. Säkrast så.
Inget problem.
Jäklar, vilket kast.
KOMMISSARIE GIBERT
Okej, dags att jobba, Serge.
- Hej, Daniel. - Jag hittade den här nerför vägen.
- Jag visste att den rullat iväg. - Tack.
- Hejsan, pojkar. - De växer upp snabbt.
- Hej, Maxim. Vi känner varandra. - Som tur är liknar han inte sin far.
Emilien har inte kommit tillbaka än.
Inget problem. Jag sätter dem framför datorn.
Har din pappa något videospel?
Nu har ni att göra. Tillbaka om fem minuter, ska bara ringa. Uppför er nu.
- Använder någon annan den? - Nej, de gav min pappa sämsta datorn.
Man kan knappt sända e-post.
- Giberts dator då? - Den är en atombomb.
SYSTEMFEL Vad är det här? Inget fungerar ju.
Varför gör de inte de nya modellerna mer användarvänliga?
- Ja? - Vi vill använda datorn.
Den används. Varför går ni inte till en annan?
För att den här dator är den senaste generationen Extreme Core.
SYSTEMFEL Vet ni hur man använder den här?
En barnlek.
Hej, Marley. Har du något mot torr hals?
Det är i slutet av säsongen, jag har bara litet kvar. Titta i skåpet.
HOLLAND. MAROCKO. COLUMBIA.
Ser man på.
- Ska jag rulla två? - Ja, kanske jag vaknar då.
Här.
Tack, men jag röker aldrig på jobbet. Jag röker den hemma.
Lustigt, vi röker på jobbet, men aldrig hemma.
- Jäklar, det är Gibert. - Jäklar, kolla bilen...
- Okej. In med honom i kontoret. - Ska jag ta ut honom ur buren?
Naturligtvis inte. Måste jag påminna om att det här djuret är extremt farligt?
- Jag vet, men buren är extremt stor. - Ifrågasätt inte mina order. Verkställ.
Till alla enheter. Vargen anländer till fårstallet.
Jäklar, det är Gibert. Göm undan den.
Marley, vänta. Kom hit.
- Kom hit. - Ja, kommissarien.
- Har du rökt? - Nej, jag garanterar er.
Inga sagor nu. Jag har ett skarpt luktsinne, min lilla Marley.
I vintras var jag med i en studie för räddningshundar. Snusade på mycket snö.
I slutet kunde jag snusa mig till droger på en mils avstånd.
- Otroligt... - Ja.
Okej, jag låter det vara den här gången, men bäst att det inte händer igen.
- Skriv in lösenord. - Jag skriver in lösenord.
- Ladda upp bilden. - Jag laddar upp bilden.
- Så klickar du på bilden du ogillar. - Så klickar jag på bilden jag ogillar.
Sedan klickar du på bilden du vill behålla.
Tack så mycket, pojkar. Utan er hade jag aldrig klarat det.
Ni förtjänar en liten belöning.
En sedel, varsågod.
Göm dem, de är vår lilla hemlighet.
Vad gör ni här, pojkar? Jag har ju sagt till er att inte röra min dator.
Iväg.
- Och vad gör du här? - Jag är...
- ...den nya IT-tränaren, eller? - Ja.
Ursäkta, jag hade glömt det. En tränare är ett måste med de här nya maskinerna.
Jag är rätt begåvad med elektronik, -
- men jag måste medge att det är tufft. Okej, låt oss ta en lektion idag.
Jag har haft en tung dag, känns som mitt huvud skulle explodera.
- Ursäkta mig... ni röker. - Jag slutade för tre veckor sedan.
Normalt har jag en stark vilja men den här gången fick jag hjälp.
- Du förstår? - Den klär er.
- Menade att det röker från ert huvud. - Ja, ser man på.
- Får jag? - Varsågod.
- Var kommer den ifrån? - Den här är från Marocko.
- Släck den. Det här är en rökfri plats. - Ursäkta mig.
- Okej, kan vi börja lektionen? - Naturligtvis. Var slutade ni senast?
- Vid att justera stolen. - Aha... Ta tag i musen.
- Ett öga på skärmen, ett på knapparna. - Ett på skärmen, ett på knapparna.
Det här blir inte lätt.
- Säkert att det är för barn under 6 år? - Pappa, det här spelet är coolt.
Vi har inte spelat det på åratal.
Daniel, du kan aldrig föreställa dig vilket svårt fall jag fått.
- Det är ökänt att jag saknar fantasi. - De har sänt oss en superviktig klient.
- Och? - Han var efterlyst i hela Europa.
Det är bra. Han kan spela lite boule.
Han har inte tid. I morgon kl. 05:00 ska han med planet till Kongo.
Om han inte rymmer. Vill inte göra narr av er, men detta är ingen polisstation.
- Det är ett nöjesfält. - Precis, Daniel.
Gibert har samlat alla och jag måste vara övertid.
Jag har ringt Petra, men inget svar.
Hon är ännu på hemligt uppdrag, jag är ensam med grabben och...
...du vill att din vän Daniel tar hand om honom?
För 2-3 timmar, tills jag blir ledig. Jag hämtar honom efter jobbet.
- Socker? - Ja.
När ska jag hinna jobba?
- Kan inte din fru ta hand om dem? - Hon är i Paris på en inredningsmässa.
- Inreder hon? - Bara garagen.
Hon beslöt att inreda vårt garage.
- Vilken röra... - Precis. Taxin hamnade stå ute.
- Det är grymt. - Precis.
Men jag började tänka... Bäst för taxin vara ute. Hon lägger blommor överallt.
Blompollen förstör allting.
Jag polerar allt med bomullstrasa i helgerna.
- Man måste lära sig att kompromissa. - Vilka kompromisser har du med Petra?
- En hel massa. - Till exempel?
Mina personliga saker. När jag var singel var allt en röra.
Såg Petra kläder ligga, slängde hon ut dem genom fönstret.
- Dina byxor med? - Allt.
- Lärde du dig städa? - Inte precis. Jag köpte ett kastspö.
Jag behövde inte gå tre våningar ner för att hämta mina kläder.
- När kan du hämta grabben? - Jag blir ledig om två timmar.
- Okej, två timmar då. - Daniel, du är en riktig kompis.
Nu när det är vi fyra utan fruar, ska vi ha en pizzakväll i mitt garage?
- Innan butikerna stänger. - Taget.
- Vad ska du göra med dem i två timmar? - Jag har en idé.
- Farfar! - Mina barn!
Det är så roligt att se er. Ni skulle ju komma först på söndag.
Jag vet, men vi var på väg till bion då de kom på att de ville besöka dig.
- Ja, farfar. Vi saknade dig så. - Jag vill stanna här med Leo.
Mina söta änglar. Jag är här, farfar är här.
Var inte orolig, de är så rara.
Deras mammor är ute på stan. De verkar busiga, men i verkligheten är de snälla.
Kan jag ta hand om dem ett par timmar? Så de kan ta det lugnt.
- Bara två timmar, läxorna är ogjorda. - Två timmar, från och med nu.
- Det har gått en timme. Ska vi gå in? - Vi väntar fem minuter till, okej?
- Såja. - Och nu ner. Fortare.
Ni ser att det inte är så svårt. Det viktigaste är att hålla jämn fart.
Alan, nu du fick mig att missa! Hur många poäng har jag?
- Åtta. - Inte dåligt första gången.
- Vilket är rekordet? - Rekordet är...
- 20 miljoner, 653 tusen. - Får jag?
Det är jag, ska vi hämta dig?
Nej, det behövs inte. Jag kommer ner strax.
- Okej, bra. - Och?
- Han är okej. - Ursäkta mig, jag måste iväg.
- Redan? - En annan kund väntar.
- Nästa månad vid samma tid? - Jag ser fram emot det.
Alan? Är du komplett galen?
Ni gav order att sätta honom i kontoret, och order ska inte ifrågasättas.
Det stämmer. Du gjorde rätt, Alan.
Ta av skyddet. Han vill inte vara här fullt påklädd.
- Han är imponerande. - Är han verkligen så farlig?
Ännu farligare, han kan slita strupen av er med blotta öronen, men var inte rädd.
Jag tillbringade fem år i Guinea, med att räkna flodhästar för UNESCO.
Så tro mig, jag är inte rädd för någon belgare.
Inled med ett vanligt förhör.
Alan, ge mig pappren. Skynda på.
För- och efternamn!
Och? Hur gick det?
Stället är ett dårhus, jag lovar. Det ger mig rysningar. Låt oss åka iväg.
Vill du verka tuff? Alan, Bouches-du-Rhône departementet.
- Okej, chefen. - Du ska få se.
Tänker du svara?
Stå stilla! Vill du ännu verka tuff?
Okej. Alan, det finns ett jaktgevär i mitt skrivbord. Du ska få se.
En present från reservatet i Guinea. Den här söver en elefant på fem röda.
- Alan. Försiktigt, det är laddat. - Försöker han fly, så skjut.
- Utan ett varningsskott? - Finns ju bara en pil. Hur gör du då?
Fortsätt förhöret. För- och efternamn?
- Vad är det? - Han börjar göra mig arg.
- Du vill nog inte se mig förbannad. - Svårt att tala med bollen i munnen.
Det är bara en ursäkt, ville han, hade han nog talat.
- Chefen... Han försöker säga något. - Låt honom säga det, allt vi begär.
- Chefen, om vi tar bort bollen? - Nej. Ge en arm, och han tar fingret.
- Det är det den här tavlan är till för. - Finns det en tavla?
Det finns också en krita där.
Bra. Emilien, skriv "För- och efternamn".
Chefen, han kan inte tala men han kan mycket väl höra oss.
Ge honom kritan, men var försiktig, så att han inte biter benet av dig.
Emilien, sätt fart.
Försiktigt.
Bra gjort, Emilien.
KISSA
Vad skrev han?
- Kissa. - Det stämmer.
- Är det hans för- eller efternamn? - Jag tror han vill gå på toaletten.
"Jag ska gå på toa och rymma" har jag sett hundratals gånger.
Han tror han ska kunna lura oss med ett gammalt knep. Skojar du med mig?
Måste finnas något för en sådan eventualitet.
- Titta där borta. - Var?
- Emilien, vet du hur den fungerar? - Naturligtvis, en barnlek.
Här är dränering, här är rengöring. De visade oss en video för en månad sen.
- Inte sant, Alan? Strunt samma. - Koppla in den.
Du håller honom på kornet.
Testa och säg vad du tycker.
Det här är starka saker. Jag ser redan jättemaskar.
Den här kopplas till vattenkranen...
...och den här ner i toaletten.
Klart, det var enkelt.
Jag har kopplat slangarna...
- Alan, ge mig den. - Förlåt.
Koncentrera dig. Det är en polisstation, du kan inte gå här viftandes med vapen-
- och vi har inte erfarenhet av björnar. Den här är ämnad för björnar.
Ni måste var försiktiga i ett kontor. Håll ett finger på säkringen, -
- medan ni håller vapnet nära kroppen, så här.
Min fot.
- Här är en stol. - Sätt ner honom.
Han väger ju som en folkhop.
- Jäklar... Se på honom. - Han ser ut som han hade rökt en joint.
Nej, det är något menat för björnar.
- Du gav honom det. - Jag gav inte honom något.
Han sköt sig med en pil avsedd att söva björnar med.
- Väcks han inte, sover han sex månader. - Tänk er det... Sex månaders lugn...
- Vem ska bevilja ledighet då? - Vakna!
Storlarm!
Var var vi?
- På för- och efternamn. - Har du blivit lika korkad som Gibert?
Förlåt, jag tillbringade en hel dag ihop med honom så det smittar av sig.
Belgaren, är du okej? Slår du en drill? Spelar du "White Men Can't Piss"?
- Den var bra. "White Men Can't Piss". - Okej, nu räcker det.
- Han måste varit nödig. Se på benen. - Det är inte normalt.
- Det ska komma ut ur dräneringen. - Men vattnet svämmar över där inne.
- Vattnet ska rinna ut. - Kanske du kopplade dem fel?
Omöjligt. Jag kopplade dräneringen till kranen, den andra ner i toaletten.
Verkar rätt. Hur som helst, något fel är det.
Jag går och kollar.
Jag gjorde bort mig igen, jag är en sådan idiot.
Jag stängde kranen, så det ska sluta.
Det var som två gejsrar ur ögonen, nu droppar det bara.
- Vi måste få ut honom. Han drunknar ju. - Säkert? Han är inget att leka med.
Hur kul är en död belgare på en fransk station?
Du har nog rätt.
Måste nog finnas ett sätt att öppna den. Hittar du något? En knapp, en spak?
En kedja?
Nej, ett handtag. Fort. Dra i det.
Klar? Ett, två...
Han verkar inte må bra. Låt oss ta av masken. Gör det du.
- Varför jag? - Sätt fart, gör det.
- Den är svår att få av. - Dra långsamt.
Det här inte vad jag föreställt mig.
- Hur så? - Vet inte. Ett ansikte som, käft som...
Som ett monster? De största mördarna är de mest anonyma.
Ju bättre de ser ut, dess mer försiktiga är vi. Sätt igång, väck honom.
- Vad gör du? - Jag är försiktig.
Herrn? Herrn?
- Han mår bättre nu. - Det är jag glad för.
- Var är jag? - På polisstationen i Marseille.
Och ni är polisassistenter?
- Ja, vi ska snart bli kommissarier. - Snart bli kommissarier...
- Boken? - Nej, först flugsmällan.
Sluta!
Hör nu. Det här är ett misstag, inte den franska polisens fel, utan den belgiska.
Det är sant.
Herr Albert Vandenbosh. Efterlyst av Interpol i 17 länder. Börjar ni minnas?
Jag heter inte Albert Vandenbosh, utan Fénimore Eugene Triboulet-
- och jag är attaché på belgiska ambassaden.
Han tror att vi är idioter. 1987. Väpnat rån på Paris-Bouche-tåget.
- Jag är ingen bov, jag har utbildning. - Du menar inbillning.
Tror du att vi ska tro dig, tar du fel. Alan, gör klar en rapport till chefen.
- Det gör honom glad. - Jag kollar akten.
Skriv: Albert Vandenbosh.
Jag känner den där Vandenbosh.
Titta på hans bild. Han har ett annat ansikte, liknar en idiot.
- Säkert. - Emilien?
Kom och titta på det här.
Vem är det?
- Albert Vandenbosh. - Jag sa ju det.
Jag skyller inte på er, inte ert fel. Släpp mig, och vi glömmer det här.
- Var träffade du Vandenbosh? - Jag såg honom på Brugges polisstation.
- Vad gjorde du på stationen i Brugges? - Jag skulle anmäla en bilkidnappning.
- En bil vad? - En bilkidnappning. Min Toyota stals.
Två killar tvingade mig ur bilen och körde iväg med den.
- I Marseille kallar vi det "Parisian". - I Belgien kallas det "Bilkidnappning".
Och sedan?
Jag var i kommissariens kontor när jag kände att jag måste gå på toaletten.
- Du verkar alltid behöva kissa? - Jag har haft problem med prostatan.
- Jag är ledsen. - Och sedan?
På toaletten råkade jag på Vandenbosh som höll på att ta av sin hemska dräkt.
Då hoppade hans medbrottsling på mig och tvingade på mig den hemska dräkten.
Naturligtvis försökte jag försvara mig, men de tryckte bollen i min mun-
- och sedan kunde jag inte försvara mig. - Du är verkligen bra.
- Men du har mött din överman idag. - Emilien?
Kan du komma och kolla på det här?
BELGISKA AMBASSADEN, FENIMORE EUGENE TRIBOULET, KULTUR-ATTACHÉ
Fénimore Eugene Triboulet. Kulturattaché vid belgiska ambassaden sedan 1996.
Exakt sedan 17:de maj 1996.
Min utnämning visades också i kvällsnyheterna på TV.
Finns det något telefonnummer? Sätt igång, ring dem.
- Belgiska ambassaden, kan jag hjälpa? - Jag vill tala med herr Triboulet.
Herr Triboulet har inte setts på tre dagar.
Vet ni var jag kan nå honom?
Vi har inte hört av herr Triboulet på tre dagar, och vi börjar bli oroliga.
Menar ni att han försvunnit?
Vi vet han åkte till polisen i Brugges i torsdags för att anmäla en bilstöld.
Sedan dess har vi inte hört av honom.
- Är ni hans far? - Nej.
Det är ju förfärligt, jag återkommer.
Herre jösses...
Tänker du tala?
- Ta det lugnt med honom. - Oroa dig inte, jag ser till dem.
Försök nu att inte bränna ner stationen.
- Kan ni låna mig några kläder? - Ja, titta i garderoben.
Chefen har några plagg att byta om till.
Ni har rätt. Han kan byta kläder var tionde minut.
- Min lilla Daniel. Du kom i rätt tid. - Är det problem?
Nej, men det vore bra om du kunde få till en vapenvila.
Leo, kolla här.
Jag dör hellre med ära än att jag ger upp i vanära.
Vad är det?
Fred. Kriget är slut.
- Mår ni bra, herr general? - Jag mår fint, bara fint.
- Jag förlorade slaget, men inte kriget. - Det får fortsätta en annan gång.
- Grabbarna måste göra sina läxor. - Ja, naturligtvis.
- Vi fortsätter på söndag? - Vår Faders dag. Det gläder nog Honom.
- Ja, och vi ska äta äppelpaj. - Bra, jag tar hand om det. Till bilen.
Ni skulle ju sköta er, inte rasera deras hem.
Det var han som började. Vi ville spela schack, men han sa schack var för bögar.
Att schack var för bögar? Sa han det?
- Vet ni vad en "bög" är? - En "bög" är en flugsmälla.
Min pappa har sagt att det finns mycket bögar på kontoret.
Jag vet inte vad flugorna äter i sommar, men de är enorma.
- Din chef måste vara välväxt. - De är lite stora, men ni passar i dem.
Inte precis min stil, men klagar inte.
- Bättre än att gå naken. - Förvisso.
Den här är enorm.
- Är du tokig? - Förlåt, det var en gigantisk fluga.
Gigantiska flugor och maskar. Jag vet.
- Jag har något som får dem försvinna. - Jag försäkrar... Vart försvann den?
- Hur många sådana flugsmällor har ni? - Det är inte som det ser ut.
Vår chef älskar flugfiske, -
- och han fyller snart, så vi samlar in några flugor åt honom.
Det ska bli en överraskning.
- Ursäkta mig. - Okej... Vill ni ha skjuts?
Nej tack, jag tar en taxi.
Adjö. Ännu en gång, jag är ledsen.
- Är Emilien ledig än? - Han har en timme kvar.
Säg åt honom att jag hämtar pizzan och att vi möts i garaget.
- Okej, jag säger till honom. - Hej då. Tack.
- Du kom i rätt tid. Jag behövde skjuts. - Vart ska jag skjutsa herrn?
Mediterranean Square 4, och får jag be om en tjänst?
Jag vet att folket på Franska Rivieran tar siesta på grund av solen-
- men solen har gått ner och hettan lagt sig och jag vill inte spela turist.
Så kunde du gasa på, så att jag kommer fram så fort som möjligt?
Marseilles hamn, till Marseille. Rätt?
- Du borde nog spänna fast dig... - Vad?
- Äckligt. - Vilken stank.
Jag förtjänade det.
- Ha en bra dag i Marseille. - Hej då.
Delta 1, sardinen har anlänt. Ditt drag, Delta 3.
- Uppfattat, vi är på väg. - Nu kör vi.
Det här är bättre än de sardinluktande trasorna. Fick du tag på vad jag bad om?
Hur blev det med specialisten?
Det är inte lätt att hitta någon kompetent här i stan, så jag måste...
Serge, jag frågar inte hur bra ni var, -
- utan om ni hittade en specialist. - Den bästa.
- Så, låt mig träffa honom då. - Ja, jag bad honom komma på besök.
Det måste vara han.
- Kysses vi, eller skakar vi hand? - Får jag välja, så kysses vi.
- I Belgien är det tre som gäller. - Det är en ära att få jobba för er.
- Vad vet ni om mitt jobb? - Jobb. Vilket vulgärt ord.
- Jag kallar det hellre mästerverk. - Hon är bra.
Okej, när börjar vi?
Inte så bråttom. Jag är svag för smicker men innan vi börjar måste jag testa dig.
En slags ritual.
Jag blundar och håller er nära, och ni försöker omärkbart stjäla något av mig.
Ni har en minut, från och med nu.
Jag justerade den till rätt tid, den var en minut försenad.
- Hon är verkligen bra. - Var fick du tag på henne?
Ingen idé. Vi provade med böckerna men han är inte intresserad av dem.
Okej... jag ser bara en lösning.
- Han är här. - Var är björnen?
- Dess nos är varm. - Det är ingen björn, en kommissarie.
- Sköt sig själv med en bedövningspil. - Antog det, aldrig sett en sådan art.
Jag ger motgiftet. Avsett för en elefant men det fungerar likadant på en björn.
- Vet du vad du gör? - Det viktigaste är att pricka rätt-
- ovanför snabeln och mellan ögonen.
Jag är här, chefen.
- Vad är det för fel? - Det är en normal reaktion.
Han borde ligga i sin korg en stund.
Jag slumrade visst till. Vad är klockan? 12:05? Därför jag är så hungrig.
- Jag kan äta en oxe. - Ska jag beställa en pizza?
Det säger jag inte emot, Alan.
Emilien, jag hade en så löjlig dröm.
Belgaren hade lurat dig, och du släppte honom fri.
Det var en så löjlig dröm.
Emilien?
- Daniel, du kan inte tro vad som hänt. - Har du fått sparken?
- Du får ju sparken en gång per månad. - Nu är det verklighet.
Minns du "Statens fiende nr. 1"? Vi förväntades hålla ett öga på honom.
Jag lär honom rymma. Han rymde och jag stoppade det inte.
- Det var verkligen dumt. - Inte bara en dumhet, utan en hel hop.
Jag kan stapla upp dem, det är så många. Jag kan skriva ett lexikon med dem.
Du har ju haft dina framgångar. Julgubbe-gänget? Den kinesiska kvinnan?
De var bara lyckträffar. Jag är en odugling, Daniel.
- Gibert gjorde rätt som tog min bricka. - Oroa dig inte. Du är inte den enda.
Jag valde polisyrket för min fars skull. Han bad om det på sin dödsbädd.
Det är inte lätt, men du gjorde ditt bästa och det är det som räknas.
Jo, du har rätt. Dags att börja om.
- Något som jag bryr mig om. - Det är rätt inställning.
Förutom dumheter, vad vill du göra?
Det är problemet. Jag gillar det här. Det är ett av de underbaraste jobben.
I så fall har du verkligen kört fast.
Kunde jag bara hitta belgaren, så skulle Gibert ge tillbaka brickan.
- Vilken belgare? - Den belgiska fången.
- Stort ansikte, klädd som en fiskare? - Ja.
- Precis, har du sett honom? - Han steg in i taxin framför stationen.
Det var han. Han skulle ta en taxi.
Vilken spektakulär rymning. Fick han också en avskedsfanfar?
- Minns du vart du skjutsade honom? - Naturligtvis.
- Du är ett geni, Daniel. - Emilien?
- Vad? - Hur blir det med grabbarna?
Jäklar. Grabbarna. Har du något förslag?
- Ah, min lilla Daniel, redan söndag? - Ja, det är söndag.
- Jag lämnar dem här och fixar äppelpaj. - Bra, jag värmer upp ugnen.
- Är du säker på det här? - Jo, nej...
Vi måste försäkra oss att de är kvar.
- De är kvar. - Hur vet du det? Ljuset är släckt.
Ljuset är släckt, ty de sover som andra, utom idioter, och bilen står utanför.
- Du skulle bli en bra polis, vet du? - Var det en komplimang?
Ja, säg inte att det aldrig intresserat. Lekte du aldrig tjuv och polis som barn?
Jo, men jag spelade alltid tjuv.
Vill du ha min hjälp imorgon måste jag få sova.
- Är det möjligt? - Ja, sov du. Jag vaktar dem.
Emilien!
Förlåt, jag slumrade till.
Vi har kaffe, hamburgare, ostburgare, tårta... och yoghurt.
- Har du alltid det här i bilen? - Jag stack ut och köpte det.
Vad? Så huset övervakades inte?
Jag skulle sova, du skulle vaka, men du snarkade så jag inte kunde sova.
- Då kanske de rymde. - Nej, titta. Bilen står kvar.
- Det kom två killar för en timme sedan. - Och? Varför väckte du mig inte?
- Det var när du sov och jag vilade. - Daniel, de sticker.
- Där är din belgare. - Nej, han hade ingen mustasch.
Emilien, han är utklädd.
- Titta, mustaschen ramlar av. - Jo.
- Varför klär han ut sig till åldring? - För att polisen letar efter honom.
- Jo, naturligtvis. - Jag har sett tjejen någonstans innan.
Jag har aldrig sett henne.
- Vart är de på väg? - Gissa.
MONACO
- En bank per kvadrat, paradiset åt dem. - Det kallas skatteparadis.
Finns många bankfack vi vill öppna här. Det skulle hjälpa oss i många fall.
Ska jag be belgaren öppna några? Han är skyldig dig det för din hjälp.
Sluta larva dig.
Såja.
De väljer en bank.
BELGISKA RIKSBANKEN
Belgiska riksbanken.
- De har troligen hemlängtan. - Ska de råna banken?
- Tror inte de ska spela boule. - Jag ringer Gibert.
- Ska du inte vänta tills du har bevis? - Vi hittar bevisen sedan. Emilien här.
Jag har belgaren, jag menar, vet var han är. Vet att jag inte är polis mera.
Jag tog en promenad och råkade se honom gå in i banken med sitt gäng.
De går inte dit för att spela boule.
Det är belgiska riksbanken i Monaco. Jo, det är lång väg.
Okej, jag ska försöka att sinka dem.
- De kommer. - Dalton-gänget hittat, Ratata kommer.
- God dag, kan jag stå till tjänst? - Ja, jag är här för att träffa min son.
- Edward Triboulet? Är ni hans far? - Ja.
Han kommer att bli glad. Andra våningen, rum 115.
Tack, min unge man.
Du är så snäll, Etienne.
Stig på.
- Pappa? - Han har varit död i fyra år, idiot.
Han skulle inte varit stolt över att du ändrat ditt namn.
Fénimore... Är inte du i fängelset?
Inte den här veckan. Jag ser det som ett lantställe.
Jag åker dit för att ta det lugnt.
Kom närmare. Vilken löjlig frisyr. Kan du inte ändra den?
Tjejer gillar inte hår kammat så där. De gillar håret kammat som mitt.
- Jag garanterar att du är singel ännu. - Jo.
- Delta 1, vi är på plats. - Uppfattat, Delta 2.
- Tjejen är på väg till dem. - Är säker på att jag sett henne förr.
- Jag går in. - Uppfattat, Delta 2.
- Vi har dig i sikte. - Nu hettar det till.
- Jag borde kanske ta en diskret titt. - Nej, du vet inte vad diskret är.
Vi stannar i bilen och väntar på Ratata.
- Frun? - Jag har tillstånd av herr Triboulet-
- att öppna ett bankfack. - Jag ringer honom, frun.
- Ta det nu. Vad väntar du på? - Hallå? En kund.
- Ta hand om henne. Låt mig inte störa. - Ja, jag kommer.
Ge mig nu nycklarna till bankfacken. Jag tar din plats.
Jag har bara nyckel till tomboxar.
- Jag öppnar bara boxar. - Bra, för det gör jag med.
Ursäkta dröjsmålet, min sköna. Vänligen, den här vägen.
- Öppna det. - Ja herrn, herr Triboulet.
Damerna först, min sköna.
Det var det. Er tur, min sköna.
Har ni någon favoritplats när ni öppnar en box?
- Väggen där. - På den väggen har vi nummer 82, okej?
Perfekt.
- Och? Hittat något? - Jag söker efter alarmledningar.
Om jag inte stänger av det, så kommer larmet att gå när vi öppnar en bankbox.
- Hon är verkligen bra. - Det är säkert.
- Hämta något att äta. - Jag hämtar något, chefen.
FRANSK POTATIS
Vad gör Gibert? Tar inte en timme att ta sig till Monaco.
Jag lärde ju dig de dåliga vanorna.
- Vad gör de? En timme för ett bankfack? - Kanske de öppnar fler än ett.
- En lista på dem vi vill öppna. - Det här kommer ta tid. Hämta kaffe.
Kaffe?
"La Libre Belgique"-tidningen. Nu är det klass på det här.
Till Hans Majestäts tjänst.
- Jag har öppnat den första boxen. - Uppfattat, Delta 2. Fortsätt.
- Vad? - Normalt att en kille i kostym-
- går in i en van kl. 9 på morgonen? - Kommer från jobbet och ska byta om?
- Köpte franska, fast han säljer dem. - Kanske de han köpte är bättre än hans.
- Du har svar på allting. - Därför jag är polis.
- Jag har bara fem boxar kvar. - Okej, Delta 2, vänta lite.
Nummer 107. Repeterar: 107. 1-0-7.
Uppfattat.
- En svart almanacka, är det den? - Bekräftat.
- Ni skrämde mig. - Hur går det?
- Bara fem kvar. - Skynda på.
- Hur går det? - Jag gör vad jag kan, men...
...han har mindre huvud än ert, så peruken vill ramla av.
Sluta larva dig och kom ut! Idiot!
Får duga, sätt fast mustaschen och kom. Annars skriker han åt mig igen.
- Var är de? Har de tagit frukost? - Det skulle inte förvåna mig.
- Titta. Där. - Jag sade ju det, de sticker.
Chefen, han lämnar banken utklädd till en åldring.
- Var är ni? - Vi stannade för att fråga om vägen-
- men inte så lätt när de idioterna springer när de ser en polis-
- och GPS:n är sönder igen. Den visar fel stad.
- Vart ska jag gå nu? - Till stranden, sedan simmar du iväg.
- Stick iväg nu. - Han går, han är vid ändan av gatan.
Det är där runt hörnet.
Emilien, hur är åldringen klädd?
- Vad ska vi göra? - Inget. Det är inte han.
- Det är inte jag! - Jag är inte mig själv heller.
- Ta in honom. - Ni gör ett misstag.
- Emilien? - Ja, chefen.
- Jag har en bricka åt dig på stationen. - Tack, chefen. Hörde du det där?
Underbart. Hur ska jag kunna tacka dig.
- Emilien, något är fel. - Han vet att jag är en bra polis.
Jag talar om belgaren. De kom i två bilar, sex stycken gick in med väskor.
Nu kom två av dem ut utan väskor och går iväg. Kan du förklara det?
- Nej, det är inte så enkelt. - Såg du, åldringen haltade annorlunda?
Jag märkte det. Antog att han hade ramlat i trappan.
- Åldringar ramlar ofta i trapporna. - Jag tror att det inte är samma person.
Verkligen? Om det inte var belgaren, var är han då?
Där.
- Herre jösses... - Jag tar en annan väg. Mer diskret så.
- Vi möts vid huset. - Aldrig. Vi rånade och blir fast ihop.
Ni vill nog inte lämna mig. Jag är rik och singel.
Jag beklagar.
- Jäklar, de lät inte henne gå. - Ska vi följa dem?
Med den här skrothögen?
- Vad väntar du på? - Mer kul om jag ger dem försprång.
Det passar inte att leka nu. Kör.
- Varför kör de så sakta? - Skönare så, vi kan njuta av utsikten.
- Kör vi så sakta, upptäcker de oss. - En taxin är mer anonym än skrothögen.
- Vad är de ute efter? - Här föredras kaviar framför franska.
När de såg en bil med belgiska plåtar, följde de efter.
Inga skämt nu. Kom ihåg att jag står upp till halsen i problem.
Du fick ju tillbaka din bricka.
Jaså? Tror du att Gibert kommer att ge mig den när han inser det var fel kille?
Jag heter Edward Triboulet och jag jobbar på belgiska riksbanken..
Och jag heter Hercule Poirot. Alan, vilken bok är det nu?
- Nummer 77, chefen. - 77... Seine-et-Marne departementet.
Du får se. Värt ett besök, inte sant?
Nytt försök. För- och efternamn.
- Jag heter Edward. Edward Triboulet. - Lönlöst, och böckerna börjar ta slut.
Bry dig inte om det. Vi har 22-bands Encyklopedin.
Men... eftersom han är belgare tror jag-
- att vi kan använda en annan metod. Förstår ni vad jag menar?
Bra tänkt, min lilla Alan. Ut alla.
Snälla! Lämna mig inte! Snälla! Gå inte!
Stanna! Stanna!
- Så du är belgare? - Ja, jag kommer från Bryssel.
- Jacques Brel var också belgare? - Ja, en stor man och en hjälte.
Låt oss lyssna på hjälten.
Underbart, är det inte?
- Underbar. - Är det här bättre?
Inte så. Nej, nåd! Nej, sluta!
- Inte det... - För- och efternamn!
Hjälp! Rädda mig!
- Jäklar. Han ger honom det. - Chefen är bra på det.
Skit.
Vi tappade bort killarna med franska.
- Åker vi inte till huset? - Jag har högre krav än ett uselt hus.
Ring colombianen.
- Är du ute ur fängelset? - Ja.
Jag ringer för att det jag håller i gör att du vill vara jag.
- Jag lyssnar. - BRB. Belgiska riksbanken. Vet du?
Sakerna som fanns i ditt bankfack finns inte där mera.
- Hallå? Drunknade du i din pool? - Vad vill du ha?
Du får 10 minuter på dig att ta din yacht och segla iväg till ditt skitland.
Då var vi klara. Jag skaffade oss just en egendom, min sköna.
Det här gillar jag. Jag kom hit för ett år sedan för att tala med colombianen.
Jag blev förälskad i det här stället.
Men den uslingen ville inte sälja det.
Kom, min kära. Jag tar dig till paradiset.
Se på det här. Är det inte underbart? Följ mig.
Är inte det här paradiset?
Det här är av första klass. Inte som mjölet de säljer på gatorna i staden.
Du tände mig inne på banken, när du öppnade boxarna.
Eugene... Borde vi inte sakta ner?
Vi har ingen tid att förlora. Vi måste skynda på.
Vi kan vara döda om en timme.
- Du har rätt, Eugene. - Säg Fénimore.
Fénimore, låt mig byta om, för att se ännu underbarare ut.
En bra idé, jag ska också byta om. Sedan äter vi en romantisk middag.
Det låter underbart.
Vi ses snart, Fénimore.
Delta 1, ni måste hämta mig, det börjar hetta till här.
- När kan ni komma? - Vänta lite.
- Ursäkta, tar det länge att fixa den? - Min unge man... två eller tre dagar.
Delta 2... Jag skickar undsättning.
- Emilien, vad gör du? - Jag ringer efter förstärkning.
Emilien. Belgaren avslöjade allting.
- Allting? - Vi kunde inte stoppa honom, -
- och då han var så samarbetsvillig, så kopplade vi honom till andra brott.
Han får minst tusen års fängelse så det gör ingen skillnad.
- Chefen, det är fel belgare. - Vad menar du?
Hans dubbelgångare. Den äkta lämnade banken senare.
- Så var är den äkta belgaren? - I colombianens villa i Cannes.
Belgaren och colombianen samarbetar.
Storlarm!
- Du ser storslagen ut. - Tack. Du ser bra ut i vitt.
Tycker du? Jag gillar vitt, men jag föredrar champagne.
- Hörde du skotten? - Jag hörde ett.
- Ett skott följs normalt av ett annat. - Vad gör du?
- Jag ska gå till framsidan och sondera. - Bättre om du täckte baksidan.
Oroa dig inte. Jag ska kolla terrängen. Så att specialstyrkan får det lättare.
Här. Lägg den här i örat. Ni kan höra mig på långt håll.
Jag får onda aningar av det här.
För oss.
Där är ett högt stängsel. Jag klättrar upp för att övervaka.
Finns en kvist som når till egendomen. Skumt, såna kvistar är oftast avsågade.
Men inte den här. Egentligen... är den.
Det var en sondering á la Emilien.
Låt oss dansa.
Kan du tänka dig vilket par vi blir? Min machiavellism, din professionalism.
Det mest fruktade paret i modern tid. Jag din Clyde, och du min Bonnie.
- Ska vi dansa eller kyssas? - Både och.
Annars kan jag börja tro att du är en dubbelagent.
Har du inte lärt dig att knacka?
Ledsen, chefen, men titta vad som ramlade ner.
- Den lilla polisen från Marseille. - "Den lilla polisen" är en kommissarie.
Upp med händerna! Ni är arresterade!
Är du dum? Du med din lilla pistol tror du kan arrestera "Rikets fiende nr. 1"?
Flanderska mördaren. Monstret från Belgien.
Jag varnar er, huset är omringat.
- Verkligen? - Ja.
Styrkor. En armada.
Jag kan höra helikoptrarna cirkla runt huset.
- De är här strax. - Bra.
Vi väntar på dem. Jag ska visa vad vi välkomnar dem med.
Först ska du få för att du störde mig!
- Jag har drömt om att få döda en polis. - Och jag som hade en god början.
Det här blir din förlovningspresent.
- Ingen annan present gör mig gladare. - Fröken, snälla, lyssna på mig...
- Frun. - Frun, om ni föredrar det.
Jag har aldrig slagit en kvinna och jag har tränat judo i åtta år.
- Det var ett japanskt grepp. - Okej, jag tar det här på allvar.
- Okej, men öppna dina ögon. - Oroa dig inte för mig.
Men jag är orolig för dig.
- Känner vi varandra? - Tänk efter.
Det greppet var nytt, måste gjort ont.
Förstärkningen måste nog komma snabbt, annars är det inte mycket kvar av honom.
- Gillar du min flickvän? - Hon är inte min typ.
Skulle du gilla mig mer om jag var blond?
- Petra? - Visste ju att jag sett henne.
- Det tog ett tag. - Nej...
Äntligen. Gibert och hans orkester.
- Ska jag inte se om grinden är öppen? - Ni kan lika gärna ringa på.
Ett tillslag bygger på överraskning. Med katapulterna forcerar vi stängslet!
- Det var den svenska korkskruven. - Fortsätt. Bryt nacken av honom.
Jag har en kniv på mitt högra lår. Ta mig som en gisslan.
- Sväng dig om och ta tag i mig. - Fram- eller bakifrån?
Ta mig som gisslan, din idiot.
- Han håller en kniv mot min strupe. - Var fick han tag i kniven?
- Jag kroppsvisiterade ju honom. - Rör ni er, skär jag strupen av henne.
Ingen rör sig. Var lugn, och du... Säg vad du vill ha, så får du det.
Chefen, är ni säker på det här utan träning?
Jag är ju van, Alan. Jag var med i en trampolintävling -71.
- Precis, länge sedan -71. - Att hoppa trampolin är som att cykla.
Man glömmer det inte. Skicka iväg första gruppen.
Sviken av tekniken... Alan, gå och sök efter felet.
- Vilket är ert nummer, chefen? - Ingen aning.
- Troligen en bränd säkring. Hitta den. - Med hans vikt är jag inte förvånad.
ÖVERBELASTNING Jag hittade problemet, chefen.
- Vi har besök. - Vad ska vi göra, chefen?
Vi förklarar krig!
Vi ni leka? Vill ni fånga mig?
Så kom och ta mig!
Tur att jag stannade i min taxi.
Jag är nummer ett, hör ni mig! Inte bara i Belgien utan i hela världen!
Och några franska poliser ska inte få skrämma mig!
Sätt fart!
Kom igen! Jag ska visa er!
Vet ni vad den här fransosen säger?
Han säger att ni gör honom förbannad!
Och den här lilla fransosen...
...ska ge er stryk. Det dröjer inte länge.
- Daniel, hjälp oss. - Jag är inte förvånad han påminner mig.
Vem är nummer ett nu?
Det här vapnet är ju farligt, men jag ska hämta något större.
- Är han galen? - Killar, titta vad jag hittade.
Jag såg en sådan här i en film. Kontakt.
Den killen borde spärras in.
Jag ska städa upp här. Det kommer inte att dröja länge.
Hjälp...
Det ser bättre ut i gult.
Min kära... Jag tänker på att jag inte kände igen dig, att jag nästan slog dig.
Oroa dig inte, jag skulle nog ha förvarat mig.
Var ska jag släppa av er, innan ni blir för heta?
- Hör på, jag kan inte nog tacka dig. - Ingen orsak, och jag är inte den enda.
- Ursäkta, vem av er är ledare? - Ursäkta mig.
Hej, får jag fråga vilken rang ni har?
- Kommendör. - Jag antog att jag ni var en general.
Någon som ogillar er? Jag kan ordna det, känner några inflytelserika personer.
Jag köper vapen åt dem, så de är skyldiga mig en tjänst, kommendör.
- Varför inte. Ska vi ta det i bilen? - Till er tjänst, kommendör.
Vad gör ni? Släpp mig! Vet ni vem jag är?
Släpp mig! Ni gör ett misstag!
Unge man, ert beteende är aktningsvärt.
Tack, men Emilien förtjänar äran, jag körde bara taxin.
Men taxametern har snurrat sen igår.
Visste du att han skulle råna banken?
Ja, och där finns hundratals boxar vi inte får öppna.
- Så vi lät belgaren öppna dem åt oss. - Han får 200 år, så det märks inte.
- Exakt. - Hur visste du att han skulle rymma?
Genom att sända honom till er, var vi 90% säkra på det.
Verkligen?
- Så jag skötte mig i det här fallet? - Ja, du var perfekt.
- Något nytt om Gibert? - En låda med sömnpiller hjälpte inte.
Visa dem! Framåt!
- Vinn matchen! - Kommissarien är full med energi.
Vi har testat allt, anmälde honom till New York-maraton, men det hjälpte inte.
Skjut! Sätt fart!
Vad gör han? Är det så här det ska spelas?
Skjut!
Ni är inte här för att låtsas spela. Jag ska visa hur det ska gå till.
Är det här så svårt? Titta.
Se på den här bollhanteringen.
Ja! Ja!
Resynck: *** Xenzai ***
Översatt av: SSG - SweSUB Group © - Poko
www.SweSUB.nu Det trevligare forumet
Text hämtad från: www.UNDERTEXTER.se